— Det er perfekt med børnefri uge. — Ja.
— Jeg tror, at Fie får hjemve. — Ej.
— Det ved du da ikke. — Hun er 13 år gammel.
Hun er en stor pige. Voksen.
Jeg ved præcis, hvad jeg skal bruge min uge på. Jeg skal spille skak —
— og så skal jeg sætte det her op.
— Det er så grimt. — Det har hængt i mit barndomshjem.
Det passer ikke rigtig ind.
— Jeg tænkte på soveværelset... — Så kan vi høre det hele tiden.
Så hænger jeg det i køkkenet.
— Behøver vi have det oppe? — Hvad?
Jeg får en god følelse, når jeg kigger på det.
Hvis du gerne vil have en god følelse, så sæt dig her.
Kom og få en lille, fræk overraskelse.
— Er du klar? — Det kan du tro!
— Hvad er det? — Syngepige.
Bakkesangerinde. Det skal jeg bruge min uge på.
Jeg har fået lov til at komme ud med Helle og synge en aften.
Vil du se min dikke—dikke—dik, min dikke—dikke—dik?
Vil du se min dikke—dikke—dik, min dikke—likke—lik—lik—lik?
— Er det ikke fint? — Jo da. Rigtig sjovt.
Hvorfor har du taget tøjet af? Skulle du ikke af sted?
Jo, men...
Jeg har fået fat i, at man skal være lidt en filmnørd —
— men der er en film, der hedder "Ridderfalken".
— Det hele handler om en sort falk. — Det er en ret uforståelig film.
Jeg har købt den falk! Malteserfalken!
— Du tager pis på mig. — Den står nede i foyeren.
— Var den dyr? — Ja, sindssygt dyr.
Den kan jeg sælge igen.
Du skal høre noget forfærdeligt. Mia kommer ind og synger for mig.
En bakkesangervise.
Bakkesangerinder eller syngepiger er noget af det mest usexede.
Ingen i verden synes, det er frækt eller spændende.
Det er en syg idé at tro, at fordi man er overvægtig og har kjole på —
— og synger en sjofel serenade, så dåner folk.
Det er også det, jeg tænkte. Jeg reagerer negativt på det.
Det skal lukkes ned. Havde hun hat på?
Ja.
Jeg kommer i tvivl om, hvor meget mad der bliver lavet i det.
Han er god til det.
— Møldrup? — Det er ufatteligt, hvad han ved.
Det er oplagt at gemme julepynten oppe på loftet.
Han skal spise middag med Casper på torsdag.
Det kunne være sjovt, hvis Møldrup kom hjem til os —
— og skulle gætte, hvem der boede her.
Nej! Vi vil da ikke have et kamerahold ind i vores hjem.
— Hvorfor ikke? — Det er en invitation til indbrud.
Tyvene kigger med.
Flemming har fået tre point. Anne har fået to point.
Gider du ikke pause den? Jeg skal lige tisse.
Du skal pause den.
Aftenens hovedperson kommer her. Søren Pape Poulsen.
— Nå, jeg sætter den i gang. — Ja.
Det er spændende, hvem det er.
Jeg tror, jeg har en idé allerede. Jeg tror, det er Søren Pape Poulsen.
— Nå! — Søren Pape Poulsen!
— Ej, hvordan kunne du det? — Jeg er menneskekender.
— Hej. — Hej, Mia.
— Er det rigtigt, du kender Møldrup? — Hvad? Ja, jeg kender Møldrup.
— Vi spiller, skat. — Undskyld.
Frank nævnte, at du skulle have ham til middag.
Stop lige. Det er mit træk. Jeg vil godt have ro.
Der var ro, da Frank tog sit træk.
Det var bare, hvis du havde tænkt dig at invitere os...
Ja, ja, ja! Kom over, for helvede.
— Det behøver du ikke. — Bjarke Ingels kommer også.
— Kommer Bjarke Ingels? — Ja. I er velkomne. Tak.
— Det er Helle, der kommer nu. — Er det Helle Langkrammer?
Hvorfor hedder hun Helle Langkrammer?
Hej med jer! Hej, Frank.
Det er da for lang tid siden, hva'? Kom her!
— Helles datter. — Du ser også godt ud.
Det gør du. Det er så godt. Hej! Jeg kommer og hilser ordentligt.
— Dav. — Hej, hej. Jeg hedder Helle.
— Ej, hvor er det hyggeligt. — Slip ham, Helle.
Ja, undskyld! Man bliver lige lidt...
— Vi går ind og øver, Frank. — Ja, gider I lukke døren, skat?
Jeg har iPad med til dig. Jeg stoler på dig, og du stoler på mig.
Ikke se noget, du ikke må.
— Helle, kom. — Held og lykke.
Ja, luk døren.
Mi—mi—mi—mi—mi—mi—mi.
Mi—mi—mi—mi...
Jeg kan simpelthen ikke sidde i det her lort.
Mi—mi—mi—mi—mi—mi—mi.
Ja, jeg har fra kunderne...
— Prøv Fies værelse. — Luk døren.
— Jeg har både blommer og bananer. — Man kan stadig høre det. Ud igen.
Jeg har en idé.
— For helvede. — Det er jo mit skrald.
Det er de fucking romaer!
— Det er irriterende. — Hallo.
Det er Frederiksberg! Så no—go!
— Jeg vil bare se, om der er flasker. — Nej, det er ikke dine flasker jo.
— Det er jo flasker, jeg har købt. — Det er ikke et problem...
Det er et problem i hele København og nu også på Frederiksberg.
— Tag nogle flasker hurtigt. — Ja, ja.
— I spiller skak. — Må jeg bede dig om at køre videre?
Dronningen til H—3.
Hvis du vil spilde dit træk på det...
— Vi nulstiller bagefter. — Tårnet til F—4.
Lad nu være med at spilde dit træk på det, Frank.
Skakmat!
— Du er da skakmat. — Jeg er kraftedeme skakmat.
— Okay. Fair nok. — Vildt!
— Kan du lære nogle tricks fra dig? — Kom indenfor.
— Du skal da ikke stå ude i regnen! — Tak.
Der er en stol derovre. Hvad hedder du?
— Besnik. — Portvin?
Portvin? Ja, ja. Mange tak. Det er hyggeligt.
Nu hjælper du lige mig. Hvis jeg vinder, er der 500 kroner oveni.
Hold den lige stille.
Ja, jeg viser dig, hvordan...
Nu er det turnering, Frank, ikke?
Skål. Dejligt at have dig tilbage i landet.
Jeg har lige opdaget, at dagen er 37 minutter længere på Mars.
Skål, Flemming. Jeg er nødt til at sige —
— at jeg er stor fan af "Kender Du Typen?". Jeg ser det meget.
— Er det ikke sjovt at lave? — Jo, men jeg synes også, det er...
Man skal vide rigtig meget om, hvad der foregår af trends.
Hvad er det næste, vi skal lægge mærke til?
Vi har arbejdet med at se på, hvordan vi kommer til at bo på Mars.
Nå!
På boligfronten er det store det med at sætte sig fri af tiden.
Det er no stress—hjemmet, hvor man gemmer alle sine ure.
Hvis man har et stort ur, piller man det ned.
Frank har et gammelt ur, han hele tiden vil have op.
— Det er min fars. — Man arver ikke følelserne for det.
— Det skal bare ud. — Så skal jeg glo på et ur!
Er det ikke rigtigt, at vi skal koble mere af derhjemme?
Jeg har aldrig haft et ur i hele mit liv!
Jeg kan ikke se problemet. Jeg kan godt kigge på mit ur. Sådan.
Et jord—ur duer ikke på Mars, fordi en Mars—dag hedder en sol.
Du kan godt smide dit almindelig ur væk og få dig et Mars—ur i stedet.
Det passer ikke ind i den tendens, vi ser nu.
— I har faldende seertal, ikke? — Siden jeg startede, er det gået op.
— Jeg er stor fan. — Mia ser det rigtig meget.
Når vi ser det, så gætter Frank det hver gang.
— Det kan man ikke, Frank. — Jeg er god til at gætte.
— Du gætter hver gang? — Ja, så svært er det ikke.
Hvem spiser med spisepinde to gange om ugen —
— sover uden hovedpude og har et stort billede hængende af sig selv?
— Skal jeg sige det? — Lad ham svede lidt.
Det ved jeg ikke.
— Det er Anden. — Nå, ja!
Nå, ja! Selvfølgelig.
— Den fik du ikke, Frank. — Den kunne du ikke gætte.
Jeg siger bare, at han var en irriterende, lille vigtigper.
— Og hans no stress—homes. — Jeg synes, han var fin at høre på.
Det er en mand, der kommer gående ind fra gaden uden uddannelse —
— og pludselig er livsstilsekspert —
— selvom han i bund grund bare er dyneløfter.
Ej.
Og hans vrøvl omkring ure. Det var irriterende.
Det var det da ikke. Det var så tankevækkende, synes jeg.
Er det tankevækkende, at vi ikke skal have ure?
— Ja. — Jeg har ikke hørt noget så dumt!
Hvordan tror du, de tager imod den idé i Schweiz?
— Jeg sætter det ur op nu. — Ej, det gør du ikke.
I protest mod sådan noget vrøvl. Jeg går ned og henter en hammer.
Nu? Klokken halv tolv?
Mia, har du set hammeren?
— Skat, har du set hammeren? — Nej.
— Den forsvinder ikke af sig selv. — Vil du med, når vi skal synge?
Det har jeg ikke lyst til.
Det er åndssvagt, at de sange er frække og så ikke alligevel.
Det er vanvittigt at involvere sig, hvis jeg ikke føler noget for det.
Jeg havde bare håbet, at du ville med.
Hvis jeg havde haft lyst, var jeg også taget med.
Jeg tror på, at man ikke skal tvinge sig selv til noget —
— man ikke har lyst til, for så får man kvalme.
Ikke at jeg får kvalme, men altså...
Kom ind.
Hallo!
— Hej! Hvordan har nerverne det? — Jeg er lidt nervøs, kan jeg mærke.
— Er du klar? Spændende. Hej, Frank. — Babysitteren er klar.
Du ser også klar ud. Jeg er så glad for, at du kan tage dig af hende.
Det er ærgerligt, at du ikke kan komme med.
Jeg har taget iPad'en med. Rosa har styr på, hvad hun må se.
— Skal vi gå, Helle? — Det synes jeg!
— Hav det godt, skat! — Pøj, pøj med det, skat.
Besnik? Kommer du ind og spiller et parti?
Hun er ude at synge. Hun spurgte, om jeg ville se det. Det vil jeg ikke.
Hvis min kone var ude at synge... Jeg er ligeglad med, hvad hun synger.
Det er familie, det er min kone. Hun bliver glad. Jeg skal støtte hende.
— Det er noget sigøjner—noget. — Nej, det er en mennesketing.
Hvis man holder af sin kone, skal man hjælpe hende.
— Du ville have været der? — Ja, 125%.
Hvis jeg støtter hende, gør hun mig glad. Kan du ikke se det?
— Jo, jeg skulle have været der. — Hvornår er det?
— Er det nu? — Ja, det er nu.
Hvorfor tager du ikke derover nu?
Jeg passer en af syngepigernes piger.
De har ikke råd til en babysitter åbenbart.
Jeg kan godt holde øje med hende.
Det kan jeg. Jeg mener det.
Du skal bare...
Det gør jeg. Jeg gør det! Det er det, jeg skal!
Rosa, jeg smutter lige en time! Min ven Besnik er her.
— Det er godt. Hej. — Hej, hej.
De andre bliver jaloux, for når jeg åbner
kommer kunderne i samme nu.
For jeg har både blommer og bananer
og kirsebær og kål i lange baner
og stikkelsbær og svampe og citroner
men bedste af alt er mine to meloner.
— Ej, hvor var du god! — Jeg er glad for, du kom.
— Jeg skal selvfølgelig se det. — Nå!
Ja, du var også god!
— Hørte du, hvad den handlede om? — Ja, meloner.
Jeg forstår godt sådan en lille frækkert.
Der er ikke noget at sige til, at jeg ikke tager en 12—årig med.
— Har du taget Rosa med eller... — Hun er derhjemme.
Er hun alene hjemme?
— Nej, det er hun ikke. — Hvem er der så?
Casper passer hende.
Så synes jeg, vi skal køre hjem. Jeg bliver lidt utryg, kan jeg mærke.
Det er ikke, fordi jeg har noget imod Casper.
— I vil hjem nu? — Ja!
— Vi pakker. — Vi kører med dig. Vi pakker lige.
— Det er Casper. — Jeg må bede dig om en tjeneste.
Vil du tage hjem til mig og holde øje med Helles datter?
Hør, hvad jeg fortæller dig nu.
Besnik, romasvinet, har stjålet min malteserfalk.
Han kunne lige så godt have kidnappet Lene og kørt hende til et bordel.
— Jeg er rystet. — Har du haft Besnik hjemme?
Ja, han skulle hjælpe mig med et skaktræk. Han er sygt kriminel.
Det kan man jo regne ud, mand! Det er en fucking roma!
Jeg har haft en roma i mit hjem!
— Jeg er nødt til at lægge på. — Kommer du over?
Skat! Vi kører nu!
Ja. Så kører vi.
Jeg skal bare lige... Fik jeg noderne med?
Vi har ikke tid! Det er ikke Casper, der passer Rosa. Det er Besnik.
— Hvad for noget? — Det er en sigøjner, jeg har mødt.
Hvad foregår der?
Har du sat en sigøjner til at passe min datter? Det er sindssygt!
— Rosa, skat? — Rosa?
Rosa?
— Er du okay? — Ja, ja.
— Hvad laver du med den der? — Jeg ville sætte den i opladeren.
— Hvad er problemet? — Jeg har mistet tilliden til dig.
— Hvad har jeg gjort? — Hvad har du ikke gjort? Gå!
Ja, ja. Rolig. Det skal jeg nok.
Men du sagde selv, at jeg skulle komme ind...
Ja, du har kørt et kedeligt dobbeltspil.
Jeg stolede på dig, og det gør jeg ikke længere.
Fjern dig fra matriklen, og du skal ikke bryde dig om at komme igen.
Ja, han er ude. Har han gjort dig noget?
— Nej. — Du skal sige, hvis han har pillet.
Lad være, Frank. Det snakker vi om.
— Helle, du skal vide... — Lad være med at tale om det.
— Har han lusket rundt ovenpå? — Nej.
— Lad være med at afhøre min datter. — Hun er førstehåndsvidne.
— Ja, og hvis skyld er det? — Ja, jeg undskylder.
Nu skal vi hjem og passe på os selv. Tager du din iPad med, skat?
Så sætter vi det her på pause, Mia.
— Hvad sætter vi på pause? — Vores syngeri.
Jeg går lige en runde for at se, om der mangler noget.
Jeg tjekker også lige Fies værelse.
— Hvad skal du have? — En ny hammer.
— En hammer? — Ja, den gamle er slidt ned.
Du kan da ikke slide en hammer op.
— Jo, hvis man banker meget med den. — Ej! Er det håndtaget?
— Du kan ikke slide jern i stykker! — Jeg havde glemt den i regnvejret.
Skibe, der ligger på havets bund, Titanic, findes stadigvæk!
Jeg tror ikke på, den er slidt op.
Den er et sted, hvor jeg ikke kan få fat i den. Jeg kan ikke sige mere.
Hvor?
Jeg siger ikke noget. Det bliver den her.
Jeg skal have sådan en. Næste gang jeg ser en roma, så tager jeg lige...
"Hvor fuck er min malteserfalk?"
— Har du tjekket på nettet? — Sigøjnere er ikke på nettet.
— Jo, de er da. — Hvor? Sigøjner.com?
På eBay eller et eller andet. Tjek lige eBay eller Den Blå Avis.
Nu prøver vi så Den Blå Avis.
Malteserfalk.
— Er det ikke den? — Der er også en adresse.
Der kører vi hen.
Tag hammeren med. "Du vil gerne bruge de fingre til at spille med, hva'?"
Det er her!
— Men hvorfor har han et hus? — Så har han solgt den videre.
Lad os komme ind. Tag hammeren med, Frank!
— Okay. — Jeg skal lige kunne få fat i den.
— Er du klar? — Jeg har den.
Lidt afstand.
Tilbage!
Den klarer vi!
Hvad...
— Hej, Flemming! — Møldrup!
Han tryglede og bad —
— og vi måtte ikke ringe til politiet eller DR.
— Det kan jeg godt forstå. — Det var ikke et no stress—home.
— Tror du, han har gjort det meget? — Der står en Aalto vase fra Pape.
Der er en trompet, han har taget fra Amin Jensen.
Og så hans vrøvl med ure. Se, hvor flot!
— Jeg fandt faktisk hammeren. — Hvad for noget?
Jeg fandt hammeren.
— Hvor fandt du den henne? — Den fandt jeg på Fies værelse.
— I skuffen? — Ja.
— Hun er ved at blive en stor pige. — Større end jeg havde regnet med.
Det er virkelig en fornøjelse at se det program nu.
Se ham gå rundt, den lille tyveknægt, med sit skæve smil.
Vis, hvem I tror, der bor her.
Når man tænker på, at det er så trist indrettet og så smagløst —
— så tror jeg, at mit bedste bud må være Frank Hvam.
Aftenens hovedperson kommer her...
Tekster: Esther Fröhlich Dansk Video Tekst